# Povabilo v KDE

Ekipa
KDE
Izdaja 1.2, 4. februar 2000

Uvod v namizje KDE (K Desktop Environment).

KDE
uvod
navodila
dokumentacija
Slovenian
slovensko

## Uvod

Ta spis je kratek uvod v namizje KDE, ki vas bo seznanil z nekaj njegovimi osnovnimi lastnostmi. Ne pokriva vseh vidikov omizja, pravzaprav ne pokriva niti večine le-teh. Opisuje le nekaj najosnovnejših načinov, kako se lotite nekaterih pogostih opravil.

Pričakuje se, da ste seznanjeni z vsaj enim od grafičnih uporabniških vmesnikov, kot so na primer CDE(tm), Geos(tm), GEM(tm), NeXT(tm), MacOS(tm), OS/2(tm) ali MS-Windows(tm). Tako bomo lahko preskočili uporabo miške in tipkovnice ter se osredotočili na, upajmo, zanimivejše stvari.

## Pregled KDE

Ta razdelek je namenjen tistim, ki se radi učijo ob lastnem raziskovanju in želijo samo najosnovnejše orientacijske informacije, kako sploh začeti. Kasneje bo sledil celovitejši uvod v okolje KDE ter uporabni namigi in bližnjice. Če vas že srbijo prsti, preletite ta razdelek, ostanek pa po potrebi natančneje preberite kasneje, ko bodo za vami že prve izkušnje s terena.

Opomba: KDE je zelo nastavljivo namizje. V tem pregledu opisujemo privzeto nastavitev.

### Namizje KDE

Običajno namizje KDE je sestavljeno iz treh površin:

- Pult na dnu zaslona, iz katere zaganjamo namenske programe in preklapljamo med namizji. Med drugim vsebuje tudi Zaganjalec programov, ki ob kliku na veliko ikono ,,K`` prikaže menu z namenskimi programi, ki jih lahko poženemo.

- Opravilna letev v zgornjem levem kotu zaslona, s katero preklapljamo med opravili, ki trenutno tečejo. S klikom na namenski program na opravilni letvi se prestavimo v ta program.

- Samo namizje, na katerega lahko postavimo pogosteje uporabljane datoteke ali imenike. KDE omogoča več namizij, vsako od njih pa ima svoja okna. S klikom na oštevilčene gumbe na pultu preklapljamo med namizji.

### Pripravljeni, pozor, gremo!

Nekaj hitrih namigov, s katerimi lahko začnete z delom.

- Namenski program zaženete s klikom na gumb K na pultu (imenuje se tudi Zaganjalec programov), potem izberete program iz menuja.

- Datoteke v domačem imeniku dosežete s klikom na mapo s sliko hiše na opravilni letvi. To po pognalo program kfm, KDE-jev datotečni upravljalnik (File Manager).

- Običajno ukazno vrstico dobite tako, da poženete Zaganjalec programov, v njem pa izberete Potrebščine in nadalje Konzola. S pritiskom na `Alt-F2` dobite enostavno okno, kjer lahko izvedete posamične ukaze.

- KDE lahko nastavite po svojih željah tako, da poženete Zaganjalca programov in izberete Krmilni center KDE.

- S tipkovnico lahko med namenskimi programi preklapljate z `Alt-Tab`, med namizji pa s `Ctrl-Tab`.

- Z desnim gumbom na miški pridete do kontekstnih menujev za pult, namizje, in večino programov KDE.

## Zagon programov

### Zagon programov s pomočjo gumba "K"

Na dnu zaslona je pult. Z njim zaganjate programe. Na levi najdete gumb z veliko črko K. To je Zaganjalec programov. Na vrhu gumba je majhna puščica, ki označuje, da se bo ob kliku odprl menu. Poskusite! Dvižni menu omogoča dostop do vseh namenskih programov, ki so nameščeni na vašem računalniku.

Bližnjica: Menu Zaganjalca programov odpremo s pritiskom na `Alt-F1`.

#### Prilagoditev pulta

Če kak namenski program ali orodje uporabljate zelo pogosto, si seveda želite do njega dostopati čim hitreje. To lahko napravite tako, da posamezen program ali pa kar celoten podmeni v Zaganjalcu programov dodate kot gumb za hiter zagon na pult. Recimo, da bi hoteli poganjati program za iskanje datotek "Poišči datoteke" kar s pritiskom na gumb na pult. To se napravi takole: "K" > Pult > Dodaj program > Poišči datoteke (s takšnim skrajšanim zapisom smo hoteli povedati, da najprej kliknete na Zaganjalec programov in v njem izberete "Pult". Majhna puščica na desni označuje, da se meni razpre v podmeni. V podmeniju izberete "Dodaj program", in še v naslednjem podmeniju "Poišči datoteke"). Naj vas opozorimo še na to, da lahko vse elemente na pultu prerazporejate z ukazom "Premakni" v kontekstnem meniju. Kar kliknite na novo ikono s tretjim gumbom na miški (tretji gumb je navadno skrajno desni, razen če niste levičar in ste miško prilagodili drugače; tedaj je verjetno levi). Pokazal se bo meni kjer lahko lahko izberete "Premakni". Zdaj premaknite miško in opazujte, kako ji bo ikona sledila po pultu. Ko ste zadovoljni, pritisnite prvi gumb na miški (privzeto levi). Kot ste morda opazili, obstaja v meniju tudi možnost "Odstrani", s katero lahko odstranite gumb s pulta.

#### Uporaba kontekstnih menijev

To nas pripelje do naslednje zanimive teme. Dostikrat lahko s pritiskom na tretji gumb miške prikličete kontekstni meni z izbirami, ki se nanašajo na element, na katerega ste kliknili. To si velja zapomniti. Kadar ne veste, kaj se da napraviti s čim, poskusite tretji gumb. Celo ozadje namizja ima svoj kontekstni meni.

#### Druge odlike pulta

Pult omogoča še nekaj zanimivih stvari. Ene od njih bodo morda veseli tisti, katerih monitor ne dopušča posebno visoke ločljivosti. To je funkcija ,,Skrij pult`` (hide-and-show), ki jo prikličemo s klikom na letev s teksturo ob levem robu pulta. Mimogrede, če ne veste, kaj počenja kateri od gumbov na pultu, premaknite kazalček nanj. Ne kliknite, ampak le počakajte kakšno sekundo, in pokazal se bo okvirček s kratko kontekstno pomočjo. Takšni kratki kontekstni pomoči, ki v nekaj besedah razloži delovanje gumba, pravimo tudi ,,namigi o orodjih`` (angl. tooltips).

### Ampak jaz bi rad ukazno vrstico!

Brez strahu, pomirite se. KDE vas ne namerava oropati vaše priljubljene (in včasih zelo učinkovite) ukazne vrstice. Datoteke lahko premikate okrog z namizjem, lahko pa uporabljate tudi ukaze Unixa, ki ste jih navajeni. KDE nudi nadvse imenitno okno z ukazno vrstico, ki se mu pravi konsole Izberite Zaganjalec programov > Potrebščine > Terminal. To je morda nekaj, kar bi si želeli na pultu.

Včasih bi morda v ukazni vrstici želeli izvesti le en ukaz. V tem primeru ne potrebujete celega terminala. Pritisnite kar `Alt-F2` in odprlo se bo okence (pravi se mu tudi "minicli"), kamor lahko vtipkate ukaz. Ko se bo ukaz zaključil, se bo okno zaprlo, vendar pa si zapomni, kaj ste tipkali. Ko ga boste naslednjič odprli, boste lahko s pritiskom na puščico gor dosegli ukaze, ki ste jih že kdaj vtipkali. V okencu minicli lahko vtipkate tudi naslov vira (URL), s čimer se bo odpro okno kfm z danim naslovom. Še zadnji namig: sestavek iz referenčnega priročnika prikažete tako, da v oknu minicli vtipkate ukaz `man:ukaz`, pri čemer je ukaz seveda dejansko ime ukaza, ki vas zanima.

## Delo z okni

Če niste tega že storili, v Zaganjalcu programov zaženite kak program, na primer "Poišči datoteke".

### Okno! Kaj pa zdaj?

Ljudje sicer navadno delajo kaj v oknu, včasih pa moramo vendarle kaj napraviti tudi z oknom. Sledi hiter pregled nekaterih najpogostejših opravil v zvezi z okni:

- Premikanje okna: Kliknite na naslovno letev okna in povlecite, ali pa držite pritisnjeno tipko `Alt`, kliknite kamorkoli v oknu in povlecite.

- Spreminjanje velikosti okna: Kliknite na rob okna in povlecite, ali pa držite pritisnjeno tipko `Alt`, z desnim gumbom na miški kliknite kamorkoli v oknu in povlecite.

- Okno čez cel zaslon: S klikom na gumb za razprtje na naslovni letvi (kvadratek zraven X) razpremo okno čez cel zaslon; s ponovnim klikom na isti gumb ga spet skrčimo na prvotno velikost. Klik s srednjim gumbom razširi okno samo v navpični smeri, klik z desnim gumbom pa samo v vodoravni.

- Ikoniziranje okna: Okno skrijemo s klikom na gumb za ikonizacijo na naslovni letvi (zraven gumba za razprtje okna). Na namizje ga vrnemo s klikom na njegovo ikono na opravilni letvi.

- Preklop med okni: Razen z miško lahko med okni preklapljamo tudi s pritiskom na `Alt-Tab`. V nadaljevanju je navedenih še nekaj tehnik.

#### Gumbi na naslovni letvi

Okna KDE imajo nekaj precej standardnih oken na naslovni vrstici, ki vam omogočajo hiter dostop do nekaterih pogostih opravil. Privzeti razpored gumbov je naslednji:

Na levi strani:

- menijski gumb. To je navadno majhna ikona za namenski progran. Ob kliku nanjo dobimo meni z operacijami nad oknom. Bližnjica: `Alt-F3` odpre okenski meni.

- lepljivi gumb s sliko risalnega žebljička. Kaj za hudirja je to? Ostanite z nami...

Na desni strani:

- ikonizacijski gumb

- gumb za razprtje

- gumb za zaprtje. Z njim okno zapremo. Bližnjica: `Alt-F4`.

#### Preklapljanje med okni

Zdaj, ko vemo, kako ravnati z okni, jih s pulta nekaj odprimo, saj se bomo ukvarjali s preklapljanjem med njimi. Ker pri uporabi to počenjamo zelo pogosto, ponuja KDE nekaj načinov za preklapljanje med okni; sami si lahko izberete tistega, ki se vam zdi najpripravnejši.

Veliko okenskih sistemov zahteva, da okno pred uporabo aktiviramo tako, da z miško kliknemo vanj. To je tudi privzeto obnašanje KDE, znano tudi kot politika "Klikni za fokus". Vendar pa lahko namizje nastavite tudi tako, da se bo okno aktiviralo avtomatično, če bo kazalček nad njim. To je znano kot "Fokus sledi miški". Če v Krmilnem centru KDE določite tako obnašanje, bo okno postalo aktivno, brž ko premaknete kazalček nadenj. Okno pa se z aktivacijo še ne bo nujno premaknilo v ospredje. To lahko storite s klikom na naslovno letev ali pa tako da pritisnete tipko `Alt` ter kliknete srednji gumb na miški. Slednji način je posebnost KDE.

Še nekaj metod za preklapljanje med okni:

- Okno izberete iz menija s seznamom oken. Meni odpremo tako, da s srednjim gumbom kliknemo na ozadje namizja, da kliknemo na ikono z več okni na pultu, ali pa da pritisnemo `Ctrl-Esc`.

- Pritisnemo in držimo tipko `Alt` ter pritiskamo tipko `Tab`. S tem kolobarimo med okni.

- Z opravilno letvijo (več o njej v nadaljevanju).

### Uporaba opravilne letve

Opravilna letev (angl. taskbar) je seznam majhnih ikon, po ene za vsako okno na namizju. V privzeti nastavitvi postavi KDE opravilno letev v zgornji levi vogal, lahko pa je postavljena tudi na vrhu ali pa na dnu zaslona.

Opravilna letev je močno orodje. Preprost klik z levim gumbom na miški na primeren gumb na opravilni letvi takoj odpre izbran namenski program. Če nanj kliknemo s srednjim gumbom, lahko ikoniziramo ali deikoniziramo okno. In ne nazadnje, z desnim gumbom na miški prikličemo kontekstni meni z okenskimi operacijami za izbrano okno.

### Uporaba navideznih namizij

Kaj je torej s tistim lepljivim gumbom?

Zgodi se, da imate več oken odprtih, kot pa prostora na namizju. Tedaj imate tri možnosti:

1. Vsa okna pustite odprta, namizje bo pač nastlano.

2. Ikonizirate tista okna, ki jih ta hip ne potrebujete ter z opravilno letvijo ali `Alt-Tab` preklapljate med njimi. Še vedno malce begajoče, zahteva nekaj dela.

3. Priporočena možnost: napravite to, kar napravi vsak resen operacijski sistem, ko mu zmanjka fizičnega pomnilnika: uporabi navidezni pomnilnik. V vašem primeru pač uporabite navidezno namizje.

Tretja točka je tisto pravo! KDE zna ravnati z več kot enim namizjem. Privzeta nastavitev vključuje štiri. Med njimi preklapljamo s klikom na gumb za namizje na pultu. Tudi `Ctrl-F1..F8` vas bo prestavil v ustrezajoče namizje, s `Ctrl-Tab` pa lahko kolobarite med njimi. In končno, če miško premaknete na rob zaslona in počakate nekaj trenutkov, vas bo KDE premaknil na namizje v nakazani smeri.

Navidezna namizja so nadvse pripravna. Vendar pa bi včasih želeli imeti kakšno okno v vseh oknih. To je morda pogovorno okno, ura budilka ali kaj tretjega. V takih primerih uporabimo prej omenjeni ,,lepljivi`` gumb, s katerim pripnemo okno na ozadje, tako da se bo pojavljalo v vseh navideznih namizjih.

Lepljivi gumb lahko uporabimo tudi za premik okna iz enega navideznega namizja v drugega: v prvem namizju pripnemo okno na ozadje, se premaknemo v drugo namizje, ter ga s ponovnim pritiskom na gumb odpnemo od podlage. Enostavneje pa gre z uporabo kontekstnega menija za dano okno na opravilni letvi (izbira "Na trenutno namizje"), ali pa z izbiro "Na namizje" v meniju z operacijami nad oknom.

## Ravnanje z datotekami

Grafična okolja pogosto predočijo imenik na disku kot mapo. Mape lahko vsebujejo datoteke in druge mape. Tudi program kfm (K File Manager) v KDE uporablja to prispodobo.

### Uporaba kfm

Ko prvič poženete KDE, se pojavi okno z veliko ikonami. To je okno kfm, ki prikazuje datoteke v vašem domačem imeniku, torej tam, kjer imate shranjene svoje datoteke. Pod orodno letvijo je izpisana tudi pot do mape. Če takega okna nimate na zaslonu, ga prikličete tako, da na pultu kliknete na ikono s hišo.

Datoteko ali mapo odprete tako, da enkrat kliknete nanjo z levim gumbom na miški. Klik na mapo z dvema pikama (..) vas prestavi en nivo višje v imeniku. Še nazornejše krmarjenje po drevesu imenikov lahko prikličete z izbiro Videz > Prikaži drevo iz menija. Lahko pa tudi popravite pot, izpisano v vrstici pod orodno letvijo. Pri tem si lahko pomagate s tipko `Tab`, ki dopolni imena imenikov.

#### Odpiranje datotek

KDE pride s kompletom programov za ogled in urejanje mnogih različnih vrst datotek. Ko kliknete na datoteko, ki vsebuje spis ali sliko, bo kfm pognal ustrezen program in v njem prikazal vsebino datoteke. Kadar kfm ne ve, kateri program naj uporabi, vas vpraša za nasvet.

Tehnična opomba: kfm uporablja označbe zvrsti MIME za to, da določeni zvrsti datoteke pridruži pripadajoči program.

#### Povleci in spusti

Datoteko prepišete ali premaknete tako, da kliknete nanjo in jo povlečete na namizje, v drugo okno kfm, ali pa na ikono mape. Ko spustite gumb na miški, kfm prikaže meni, kjer lahko izberete, ali želite datoteko prepisati, premakniti, ali napraviti povezavo nanjo. Naj vas opozorimo, da v tem zadnjem primeru KDE ustvari simbolno povezavo in ne trde. Če boste kasneje premaknili ali izbrisali izvorno datoteko, boste s tem povezavo podrli.

Tudi veliko drugih programov KDE podpira operaciji povleci in spusti: ikono lahko privlečete in spustite v okno, v katerem teče program, ali pa jo spustite na ikono programa, ki ne teče. V obeh primerih bo program poskusil odpreti privlečeno datoteko. Poskusite!

#### Nastavitev lastnosti datotek

Lastnosti datoteke, kot na primer ime ali dovoljenja, spremenimo tako, da z desnim gumbom kliknemo na ikono datoteke in iz menija izberemo Lastnosti.

### Delo z arhivi in omrežjem

V preteklosti ste za dostop do programja na Internetu potrebovali posebno programje. Nič več! KDE podpira tehnologijo NTA (,,Network Transparent Access``), ki vam omogoča, da do datotek v omrežju dostopate enako enostavno kot do tistih na svojem disku.

Datoteke na strežniku FTP lahko na primer dosežete enostavno tako, da v meniju kfm izberete Datoteka > Odpri lokacijo in vpišete URL strežnika FTP. Datoteke lahko prepisujete in premikate po sistemu ,,povleci in spusti`` enako, kot če bi se nahajale na lokalnem disku. Datoteke lahko odprete celo kar na strežniku, ne da bi jih eksplicitno prepisali na lokalni disk (kar sicer stori KDE sam, kadar je potrebno).

Sam po sebi uporabi kfm anonimno prijavo na strežnik FTP, kar navadno omeji vaš dostop do datotek na njem. Če imate odprt račun na strežniku, lahko navedete vaše uporabniško ime kot del poti do vira (URL): `ftp://uporabnik@strežnik/imenik` kfm vas bo povprašal za geslo, in ko prijava uspe, imate poln dostop do datotek na strežniku.

Če ste z Microsoft Windows(tm) navajeni pripomočka WinZip(tm), vas bo verjetno razveselilo, da se tudi KDE obnaša enako. Arhivske datoteke obravnava kot običajne imenike -- ogledate si lahko, katere datoteke so v arhivu, odpirate datoteke ipd. Splošni koncept je, da naj bo dostop do datotek v omrežju ter do datotek v arhivih čimbolj podoben dostopu do datotek na lokalnem disku; edino počasnejši je, saj je omrežje pač počasnejše od diska.

### Uporaba predlog pri dostopu do programov in naprav

Ena od map, ki jih KDE postavi na vaše namizje ob prvi prijavi, se imenuje Predloge (angl. Templates). Vsebuje vrsto datotek s pripono `.kdelnk` (ki niso prikazane). Te datoteke kdelnk v KDE predstavljajo naslednje:

- namenske programe

- tiskalnike

- priklopljive naprave (npr. disketnik)

- spletne vire (npr. spletni spisi, imeniki FTP)

Skoraj vsak element na pultu ali v Zaganjalcu programov je povezan z datoteko kdelnk na disku. Datoteka kdelnk določa, katera ikona naj se prikaže, ter druge spefične informacije o tem, kaj ikona predstavlja (namenski program, napravo ali spletni vir). Katerokoli datoteko kdelnk lahko povlečete na pult in tako ustvarite gumb za hiter zagon.

#### Nastavitev tiskalnikov

Če ustvarite ikono za tiskalnik, lahko tiskate enostavno tako, da ikono datoteke povlečete na ikono tiskalnika. Takole se to uredi:

1. Odpremo mapo Templates na namizju.

2. Povlečemo ikono Program iz mape na namizje. Iz menija, ki se prikaže, ko ikono spustimo, izberemo Prepiši.

3. Z desnim gumbom kliknemo na novo ikono in izberemo Lastnosti iz kontekstnega menuja.

4. V zavihku Splošno spremenimo ime v `Printer.kdelnk`.

5. V zavihku Izvedi vpišemo vtipkamo v prvo polje Izvedi: `lpr` &percnt;f Opomba: Zgled predposjavlja, da tiskamo z ukakom lpr. Če uporabljate kak drug ukaz, vpišite tega.

6. Še vedno v zavihku Izvedi kliknemo na ikono, ki izgleda kot zobec (?) in izberemo ikono Printer s seznama, ki se prikaže.

S tem bi moralo že delovati tiskanje na prej omenjeni način: datoteka, ko jo povlečemo na ikono Printer, se odtisne na privzetem tiskalniku.

#### Priklop naprav

V Unixu lahko dostopamo ne le do trdega diska, ampak tudi do drugih enot, vendar pa jih moramo pred uporabo priklopiti (angl. mount). KDE uporablja datoteke kdelnk, s katerimi enostavno priklapljamo in odklapljamo naprave, kot na primer disketnike ali CD-ROM, ter dostopamo do podatkov na njih.

Kot primer si oglejmo korake, ki so potrebni, da ustvarimo ikono za dostop do datotek na disketi:

Opomba: Mnogi sistemi zahtevajo, da ste za priklop ali odklop naprav prijavljeni kot sistemski oskrbnik (angl. root).

1. Odprite mapo Templates na namizju.

2. Povlečemo ikono Program iz mape na namizje. Iz menija, ki se prikaže, ko ikono spustimo, izberemo Prepiši.

3. Z desnim gumbom kliknemo na novo ikono in izberemo Lastnosti iz kontekstnega menuja.

4. V zavihku Splošno spremenimo ime v `Floppy.kdelnk`.

5. V zavihku Naprava v rubriko Naprava vpišemo `/dev/fd0`. Kliknemo ikono Ikona priklopa in izberemo sliko disketnika z zeleno lučko. Zatem kliknemo na ikono Ikona odklopa in izberemo sliko diska brez zelene lučke.

Zdaj vstavimo formatirano disketo v disketnik in kliknemo ikono Floppy. KDE bo priklopil disketnik in prikazal datoteke na disketi. Preden odstranimo disketo iz disketnika, jo moramo odklopiti. Z desnim gumbom na miški kliknemo ikono Floppy in iz menija izberemo Odklopi.

## Nastavitev namizja

Vam kaj glede tega, kako KDE izgleda in se obnaša, ni po volji? Skoraj gotovo se da to spremeniti. KDE je zelo nastavljiv. Skoraj vse glede izgleda in obnašanja svojega namizja lahko nastavite po svoji meri. Za razliko od mnogih drugih grafičnih okolij v Unixu vam za to tudi ni treba popravljati čudnih kriptičnih nastavitvenih datotek (čeprav lahko izberete tudi to pot, če ravno želite). Uporabite lahko Krmilni center KDE, program, namenjen nastavitvi namizja.

### Uporaba Krmilnega centra KDE

Krmilni center poženemo iz Zaganjalca programov. Pojavi se okno z dvema panojema. Levo prikazuje seznam modulov. Posamezni modul odpremo tako, da kliknemo na znak ,,plus`` zraven modula, ali pa dvakrat kliknemo ime modula. Zatem kliknemo na kategorijo modula in v desnem polju popravimo nastavitve.

Spreminjanje nastavitev je precej preprosto. Za vse nastavitve, ki niso jasne, je na voljo pomoč. V vsakem panoju so gumbi V redu, Uveljavi in Prekliči, ki napravijo naslednje:

- V redu uporabi spremembe v nastavitvi in zapre nastavitveni pano.

- Uveljavi uporabi spremembe v nastavitvi, a pusti nastavitveni pano odprt, tako da lahko opravite še druge spremembe.

- Prekliči zapre odprti pano, ne da bi uporabil spremembe.

Opomba: Če ste spreminjali nastavitve v enem od panojev in se potem premaknili v drug modul, ne da bi pred tem potrdili spremembe s klikom na V redu ali Uveljavi, bodo spremembe izgubljene.

### Nastavitveni moduli

Sledi kratek pregled nastavitvenih modulov:

- Uporabni programi - nastavitve za Desktop Manager ter pult (vključno z nastavitvijo navideznih namizij).

- Namizje - različne nastavitve glede izgleda namizja, kot na primer barva ali tapeta ozadja, barve oken, ohranjevalnik zaslona, pisave in jezik.

- Informacije - izpis informacij o uporabljenem pomnilniku in obremenitvi procesorja.

- Vhodne enote - nastavitve za tipkovnico in miško.

- Omrežje - nastavitve, ki se tičejo omrežja.

- Zvok - nastavitve, ki se tičejo zvoka.

- Okna - nastavitve, ki se tičejo izgleda in obnašanja oken, kot na primer način aktiviranja okna, gumbi na naslovni letvi in animacija oken.

Poskusite! Sami raziščite možnosti nastavitve in odkrijte prožnost okolja KDE.

## Odjava

Iskreno upamo, da vam bo uporaba KDE v takšno zabavo in užitek, da se ne boste nikoli več hoteli odjaviti. Če pa se vseeno morate, preprosto kliknite na gumbek z oznako X na pultu, nad gumbkom s ključavnico.

### Ravnanje s prijavami (Session Management)

Ko se odjavite, si KDE zapomni, kateri programi so ostali odprti, kot tudi, kje je ležalo kakšno okno. Zato zna to stanje obnoviti, ko se naslednjič prijavite. Tej odliki pravimo Session Management. Programi, napisani posebej za KDE, si vrh tega zapomnijo tudi svoje stanje ob odjavi: kedit, na primer, si zapomni, katero datoteko ste urejali. Drugi programi si ne zapomnijo svojega stanja ob odjavi, zato vas KDE posvari pred izgubo podatkov ob odjavi.

Za ilustracijo ravnanja s prijavami izberite Zaganjalec programov > Uporabniški programi > Urejevalnik besedil, s čimer poženete KEdit. Odprite datoteko z besedilom. Zdaj se odjavite iz KDE ter ponovno prijavite. Opazili boste, da se bo KEdit odprl natančno tam, kjer ste ga zapustili, na istem mestu na zaslonu ter v istem virtualnem namizju, datoteka, ki smo jo pustili odprto, pa se bo avtomatično naložila. KEdit si zapomni celo, ali ste vnesli spremembe v datoteko, ne da bi jih shranili, in jih bo shranil, če v meniju ,,Datoteka`` izberete ,,Shrani``.

## KDE je vznemirljivo popotovanje

Upamo, da vam je bil ta kratek pregled namizja KDE všeč, in da vam bo to namizje pomagalo, da boste svoje delo opravili hitreje in udobneje kot kadarkoli prej.

Prosimo, da se zavedate, da projekt KDE ni komercialnega značaja, temveč delo prostovoljcev z vseh koncev sveta. Radi bi vas povabili, da se pridružite projektu in postanete del te edinstvene mreže ljudi. Če ste programer, nam morda lahko pomagate pri pisanju programov za KDE. Če ste likovni umetnik ali grafični oblikovalec, razmislite o novih kompletih ikon, barvnih shemah, zvočnih shemah in logotipih za KDE. Če ste dobri v pisanju, bomo nadvse veseli, če se pridružite našemu dokumentacijskemu projektu, KDP.

Kot vidite, lahko pomagate na veliko načinov. Prisrčno ste vabljeni, da se pridružite tej mreži ljudi z vsega sveta, ki želijo napraviti KDE za najboljše namizje na kateremkoli računalniku. Prosimo, obiščite www.kde.org, kjer boste izvedeli še več.

Dobrodošli na krovu pri tem vznemirljivem potovanju,

`Vaša ekipa KDE`

## Zahtevnejše teme

### Zvrsti Mime

KDE že privzeto pozna veliko zvrsti MIME, lahko pa dodajate tudi svoje: v oknu kfm izberete Uredi > Tipi Mime. Zatem izberete Datoteka > Nov > Tip mime, poimenujete novo zvrst, z desnim gumbom kliknete na novo ikono, izberete Lastnosti, in popravite vnose v zavihku Vezava.

## Zahvale

### Pisci

`Matthias Ettrich`

`Kalle Dahlheimer`

`Torben Weis`

`Bernd Wuebben`

`Stephen Schaub` - urednik

`Robert Williams` - urednik

### Prevajalci

Prevod namizja KDE: skupina za slovenjenje KDE

(dosegljiva na listi lugos-slo)

Prevod tega dokumenta: `Primož Peterlin`

Različico 1.2 dopolnil Andrej Vernekar