<!DOCTYPE book PUBLIC "-//KDE//DTD DocBook V3.1-Based Variant V1.0//EN">
<book lang="sl">
<bookinfo>
<title>Povabilo v KDE</title>
<authorgroup>
<author>
<firstname>Ekipa</firstname>
<surname>KDE</surname>
</author>
</authorgroup>
<date>Izdaja 1.2, 4. februar 2000</date>
<releaseinfo><!-- information about this particular version --></releaseinfo>
<revhistory>
<revision>
<revnumber></revnumber>
<date></date>
</revision>
</revhistory>
<abstract>
<para>Uvod v namizje KDE (K Desktop Environment).</para>
</abstract>
<keywordset>
<keyword>KDE</keyword>
<keyword>uvod</keyword>
<keyword>navodila</keyword>
<keyword>dokumentacija</keyword>
<keyword>Slovenian</keyword>
<keyword>slovensko</keyword>
</keywordset>
</bookinfo>

<chapter id="Uvod">
<title>Uvod</title>

<para>Ta spis je kratek uvod v namizje KDE, ki vas bo seznanil z nekaj
njegovimi osnovnimi lastnostmi. Ne pokriva vseh vidikov omizja,
pravzaprav ne pokriva niti večine le-teh. Opisuje le nekaj
najosnovnejših načinov, kako se lotite nekaterih pogostih opravil.</para>

<para>Pričakuje se, da ste seznanjeni z vsaj enim od grafičnih uporabniških
vmesnikov, kot so na primer CDE(tm), Geos(tm), GEM(tm), NeXT(tm),
MacOS(tm), OS/2(tm) ali MS-Windows(tm). Tako bomo lahko preskočili
uporabo miške in tipkovnice ter se osredotočili na, upajmo,
zanimivejše stvari.</para>
</chapter>

<chapter id="PregledKDE">
<title>Pregled KDE</title>

<para>Ta razdelek je namenjen tistim, ki se radi učijo ob lastnem
raziskovanju in želijo samo najosnovnejše orientacijske informacije,
kako sploh začeti. Kasneje bo sledil celovitejši uvod v okolje KDE ter
uporabni namigi in bližnjice. Če vas že srbijo prsti, preletite ta
razdelek, ostanek pa po potrebi natančneje preberite kasneje, ko bodo
za vami že prve izkušnje s terena.</para>

<para>Opomba: KDE je zelo nastavljivo namizje. V tem pregledu opisujemo
privzeto nastavitev.</para>

<sect1 id="KDENamizje">
<title>Namizje KDE</title>

<para>Običajno namizje KDE je sestavljeno iz treh površin:
<itemizedlist>
<listitem>
<para><emphasis>Pult</emphasis> na dnu zaslona, iz katere zaganjamo namenske
programe in preklapljamo med namizji. Med drugim vsebuje tudi Zaganjalec
programov, ki ob kliku na veliko ikono ,,K`` prikaže menu z
namenskimi programi, ki jih lahko poženemo.
</para>
</listitem>
<listitem>
<para><emphasis>Opravilna letev</emphasis> v zgornjem levem kotu zaslona, s katero
preklapljamo med opravili, ki trenutno tečejo. S klikom na namenski
program na opravilni letvi se prestavimo v ta program.
</para>
</listitem>
<listitem>
<para>Samo <emphasis>namizje</emphasis>, na katerega lahko postavimo pogosteje
uporabljane datoteke ali imenike. KDE omogoča več namizij, vsako od
njih pa ima svoja okna. S klikom na oštevilčene gumbe na pultu
preklapljamo med namizji.</para>
</listitem>
</itemizedlist>
</para>
</sect1>

<sect1 id="pozorgremo">
<title>Pripravljeni, pozor, gremo!</title>

<para>Nekaj hitrih namigov, s katerimi lahko začnete z delom.
<itemizedlist>
<listitem>
<para>Namenski program zaženete s klikom na gumb K na pultu
(imenuje se tudi <link linkend="starter">Zaganjalec programov</link>), potem
izberete program iz menuja.</para>
</listitem>
<listitem>
<para>Datoteke v domačem imeniku dosežete s klikom na mapo s sliko
hiše na opravilni letvi. To po pognalo program <emphasis>kfm</emphasis>, KDE-jev 
datotečni upravljalnik (File Manager).</para>
</listitem>
<listitem>
<para>Običajno ukazno vrstico dobite tako, da poženete <emphasis remap="bf">Zaganjalec
programov</emphasis>, v njem pa izberete Potrebščine in nadalje Konzola. S
pritiskom na <literal remap="tt">Alt-F2</literal> dobite enostavno okno, kjer lahko izvedete
posamične ukaze.</para>
</listitem>
<listitem>
<para>KDE lahko nastavite po svojih željah tako, da poženete
Zaganjalca programov in izberete Krmilni center KDE.</para>
</listitem>
<listitem>
<para>S tipkovnico lahko med namenskimi programi preklapljate z
<literal remap="tt">Alt-Tab</literal>, med namizji pa s <literal remap="tt">Ctrl-Tab</literal>.</para>
</listitem>
<listitem>
<para>Z desnim gumbom na miški pridete do kontekstnih menujev za
pult, namizje, in večino programov KDE.</para>
</listitem>
</itemizedlist>
</para>
</sect1>
</chapter>

<chapter id="Zagonprogramov">
<title>Zagon programov</title>
<sect1 id="starter">
<title>Zagon programov s pomočjo gumba "K"</title>

<para>Na dnu zaslona je pult. Z njim zaganjate programe. Na levi najdete
gumb z veliko črko K. To je <emphasis remap="bf">Zaganjalec programov</emphasis>. Na vrhu gumba je
majhna puščica, ki označuje, da se bo ob kliku odprl menu. Poskusite!
Dvižni menu omogoča dostop do vseh namenskih programov, ki so
nameščeni na vašem računalniku.</para>

<para><emphasis remap="bf">Bližnjica:</emphasis> Menu Zaganjalca programov odpremo s pritiskom na <literal remap="tt">Alt-F1</literal>.</para>

<sect2>
<title>Prilagoditev pulta</title>

<para>Če kak namenski program ali orodje uporabljate zelo pogosto, si seveda
želite do njega dostopati čim hitreje. To lahko napravite tako, da
posamezen program ali pa kar celoten podmeni v Zaganjalcu programov
dodate kot gumb za hiter zagon na pult. Recimo, da bi hoteli
poganjati program za iskanje datotek "Poišči datoteke" kar s pritiskom na
gumb na pult. To se napravi takole: <emphasis remap="bf">"K" &gt;
Pult &gt; Dodaj program &gt; Poišči datoteke</emphasis> (s takšnim skrajšanim
zapisom smo hoteli povedati, da najprej kliknete na Zaganjalec
programov in v njem izberete "Pult". Majhna puščica na desni označuje,
da se meni razpre v podmeni. V podmeniju izberete "Dodaj program",
in še v naslednjem podmeniju "Poišči datoteke"). Naj vas opozorimo še na
to, da lahko vse elemente na pultu prerazporejate z ukazom "Premakni" v
kontekstnem meniju. Kar kliknite na novo ikono s tretjim gumbom na
miški (tretji gumb je navadno skrajno desni, razen če niste levičar in
ste miško prilagodili drugače; tedaj je verjetno levi). Pokazal se bo
meni kjer lahko lahko izberete "Premakni". Zdaj premaknite miško in
opazujte, kako ji bo ikona sledila po pultu. Ko ste zadovoljni,
pritisnite prvi gumb na miški (privzeto levi). Kot ste morda opazili,
obstaja v meniju tudi možnost "Odstrani", s katero lahko odstranite gumb
s pulta.</para>
</sect2>

<sect2>
<title>Uporaba kontekstnih menijev</title>

<para>To nas pripelje do naslednje zanimive teme. Dostikrat lahko s
pritiskom na tretji gumb miške prikličete <emphasis>kontekstni meni</emphasis> z
izbirami, ki se nanašajo na element, na katerega ste kliknili. To si
velja zapomniti. Kadar ne veste, kaj se da napraviti s čim, poskusite
tretji gumb. Celo ozadje namizja ima svoj kontekstni meni.</para>
</sect2>

<sect2>
<title>Druge odlike pulta</title>

<para>Pult omogoča še nekaj zanimivih stvari. Ene od njih bodo morda
veseli tisti, katerih monitor ne dopušča posebno visoke
ločljivosti. To je funkcija ,,Skrij pult`` (hide-and-show), ki jo
prikličemo s klikom na letev s teksturo ob levem robu
pulta. Mimogrede, če ne veste, kaj počenja kateri od gumbov na pultu,
premaknite kazalček nanj. Ne kliknite, ampak le počakajte kakšno
sekundo, in pokazal se bo okvirček s kratko kontekstno pomočjo. Takšni
kratki kontekstni pomoči, ki v nekaj besedah razloži delovanje gumba,
pravimo tudi ,,namigi o orodjih`` (angl. tooltips).</para>
</sect2>
</sect1>

<sect1 id="ukaznavrstica">
<title>Ampak jaz bi rad ukazno vrstico!</title>

<para>Brez strahu, pomirite se. KDE vas ne namerava oropati vaše
priljubljene (in včasih zelo učinkovite) ukazne vrstice. Datoteke
lahko premikate okrog z namizjem, lahko pa uporabljate tudi ukaze
Unixa, ki ste jih navajeni. KDE nudi nadvse imenitno okno z ukazno
vrstico, ki se mu pravi <emphasis>konsole</emphasis> Izberite <emphasis remap="bf">
Zaganjalec programov &gt; Potrebščine &gt; Terminal</emphasis>. To je morda nekaj, kar bi si
želeli na pultu.</para>

<para>Včasih bi morda v ukazni vrstici želeli izvesti le en ukaz. V tem
primeru ne potrebujete celega terminala. Pritisnite kar
<literal remap="tt">Alt-F2</literal> in odprlo se bo okence (pravi se mu tudi "minicli"),
kamor lahko vtipkate ukaz. Ko se bo ukaz zaključil, se bo okno zaprlo,
vendar pa si zapomni, kaj ste tipkali. Ko ga boste naslednjič odprli,
boste lahko s pritiskom na puščico gor dosegli ukaze, ki ste jih že
kdaj vtipkali. V okencu <emphasis>minicli</emphasis> lahko vtipkate tudi naslov
vira (URL), s čimer se bo odpro okno <emphasis>kfm</emphasis> z danim naslovom. Še
zadnji namig: sestavek iz referenčnega priročnika prikažete tako, da v
oknu <emphasis>minicli</emphasis> vtipkate ukaz <command>man:<replaceable>ukaz</replaceable></command>, pri
čemer je <emphasis>ukaz</emphasis> seveda dejansko ime ukaza, ki vas zanima.</para>
</sect1>
</chapter>

<chapter id="Delozokni">
<title>Delo z okni</title>

<para>Če niste tega že storili, v <link linkend="starter">Zaganjalcu programov</link> zaženite kak program, na primer "Poišči datoteke".</para>

<sect1 id="kajzdaj">
<title>Okno! Kaj pa zdaj?</title>

<para>Ljudje sicer navadno delajo kaj <emphasis>v oknu</emphasis>, včasih pa moramo
vendarle kaj napraviti tudi <emphasis>z oknom</emphasis>. Sledi hiter pregled
nekaterih najpogostejših opravil v zvezi z okni:</para>

<para><itemizedlist>
<listitem>
<para><emphasis remap="bf">Premikanje okna:</emphasis> Kliknite na naslovno letev okna in
povlecite, ali pa držite pritisnjeno tipko <literal remap="tt">Alt</literal>, kliknite
kamorkoli v oknu in povlecite.
</para>
</listitem>
<listitem>
<para><emphasis remap="bf">Spreminjanje velikosti okna:</emphasis> Kliknite na rob okna in
povlecite, ali pa držite pritisnjeno tipko <literal remap="tt">Alt</literal>, z desnim
gumbom na miški kliknite kamorkoli v oknu in povlecite.
</para>
</listitem>
<listitem>
<para><emphasis remap="bf">Okno čez cel zaslon:</emphasis> S klikom na gumb za razprtje na
naslovni letvi (kvadratek zraven X) razpremo okno čez cel zaslon; s
ponovnim klikom na isti gumb ga spet skrčimo na prvotno velikost. Klik
s srednjim gumbom razširi okno samo v navpični smeri, klik z desnim
gumbom pa samo v vodoravni.
</para>
</listitem>
<listitem>
<para><emphasis remap="bf">Ikoniziranje okna:</emphasis> Okno skrijemo s klikom na gumb za
ikonizacijo na naslovni letvi (zraven gumba za razprtje okna). Na
namizje ga vrnemo s klikom na njegovo ikono na opravilni letvi.
</para>
</listitem>
<listitem>
<para><emphasis remap="bf">Preklop med okni:</emphasis> Razen z miško lahko med okni preklapljamo
tudi s pritiskom na <literal remap="tt">Alt-Tab</literal>. V nadaljevanju je navedenih še
nekaj tehnik.</para>
</listitem>
</itemizedlist>
</para>

<sect2>
<title>Gumbi na naslovni letvi</title>

<para>Okna KDE imajo nekaj precej standardnih oken na naslovni vrstici, ki
vam omogočajo hiter dostop do nekaterih pogostih opravil. Privzeti
razpored gumbov je naslednji:</para>

<para>Na levi strani:</para>

<para><itemizedlist>
<listitem>
<para>menijski gumb. To je navadno majhna ikona za namenski
progran. Ob kliku nanjo dobimo meni z operacijami nad oknom.
Bližnjica: <literal remap="tt">Alt-F3</literal> odpre okenski meni.
</para>
</listitem>
<listitem>
<para>lepljivi gumb s sliko risalnega žebljička. Kaj za hudirja je to?
Ostanite z nami...</para>
</listitem>
</itemizedlist>
</para>

<para>Na desni strani:</para>

<para><itemizedlist>
<listitem>
<para>ikonizacijski gumb</para>
</listitem>
<listitem>
<para>gumb za razprtje</para>
</listitem>
<listitem>
<para>gumb za zaprtje. Z njim okno zapremo.
Bližnjica: <literal remap="tt">Alt-F4</literal>. </para>
</listitem>
</itemizedlist>
</para>
</sect2>

<sect2>
<title>Preklapljanje med okni</title>

<para>Zdaj, ko vemo, kako ravnati z okni, jih s pulta nekaj odprimo, saj se
bomo ukvarjali s preklapljanjem med njimi. Ker pri uporabi to
počenjamo zelo pogosto, ponuja KDE nekaj načinov za preklapljanje med
okni; sami si lahko izberete tistega, ki se vam zdi najpripravnejši.</para>

<para>Veliko okenskih sistemov zahteva, da okno pred uporabo aktiviramo
tako, da z miško kliknemo vanj. To je tudi privzeto obnašanje KDE,
znano tudi kot politika "Klikni za fokus". Vendar pa lahko namizje
nastavite tudi tako, da se bo okno aktiviralo avtomatično, če bo
kazalček nad njim. To je znano kot "Fokus sledi miški". Če v <link linkend="kontrolnicenter">Krmilnem centru KDE</link> določite tako obnašanje, bo
okno postalo aktivno, brž ko premaknete kazalček nadenj. Okno pa se z
aktivacijo še ne bo nujno premaknilo v ospredje. To lahko storite s
klikom na naslovno letev ali pa tako da pritisnete tipko <literal remap="tt">Alt</literal>
ter kliknete srednji gumb na miški. Slednji način je posebnost KDE.</para>

<para>Še nekaj metod za preklapljanje med okni:
<itemizedlist>
<listitem>
<para>Okno izberete iz menija s <emphasis>seznamom oken</emphasis>. Meni odpremo tako,
da s srednjim gumbom
kliknemo na ozadje namizja, da kliknemo na ikono z več okni na pultu,
ali pa da pritisnemo <literal remap="tt">Ctrl-Esc</literal>.
</para>
</listitem>
<listitem>
<para>Pritisnemo in držimo tipko <literal remap="tt">Alt</literal> ter pritiskamo tipko
<literal remap="tt">Tab</literal>. S tem kolobarimo med okni.
</para>
</listitem>
<listitem>
<para>Z opravilno letvijo (več o njej v nadaljevanju).</para>
</listitem>
</itemizedlist>
</para>
</sect2>
</sect1>

<sect1 id="letev">
<title>Uporaba opravilne letve</title>

<para><emphasis>Opravilna letev</emphasis> (angl. taskbar) je seznam majhnih ikon, po
ene za vsako okno na namizju. V privzeti nastavitvi postavi KDE
opravilno letev v zgornji levi vogal, lahko pa je postavljena tudi na
vrhu ali pa na dnu zaslona.</para>

<para>Opravilna letev je močno orodje. Preprost klik z levim gumbom na
miški na primeren gumb na opravilni letvi takoj odpre izbran namenski
program. Če nanj kliknemo s srednjim gumbom, lahko ikoniziramo ali
deikoniziramo okno. In ne nazadnje, z desnim gumbom na miški
prikličemo kontekstni meni z okenskimi operacijami za izbrano okno.</para>
</sect1>

<sect1 id="navideznanamizja">
<title>Uporaba navideznih namizij</title>

<para>Kaj je torej s tistim lepljivim gumbom?</para>

<para>Zgodi se, da imate več oken odprtih, kot pa prostora na namizju. Tedaj
imate tri možnosti:</para>

<para><orderedlist><listitem>
<para>Vsa okna pustite odprta, namizje bo pač nastlano.</para>
</listitem>
<listitem>
<para>Ikonizirate tista okna, ki jih ta hip ne potrebujete ter z
opravilno letvijo ali <literal remap="tt">Alt-Tab</literal> preklapljate med njimi. Še
vedno malce begajoče, zahteva nekaj dela.</para>
</listitem>
<listitem>
<para>Priporočena možnost: napravite to, kar napravi vsak resen
operacijski sistem, ko mu zmanjka fizičnega pomnilnika: uporabi
navidezni pomnilnik. V vašem primeru pač uporabite navidezno namizje.</para>
</listitem>
</orderedlist>
</para>

<para>Tretja točka je tisto pravo! KDE zna ravnati z več kot enim
namizjem. Privzeta nastavitev vključuje štiri. Med njimi preklapljamo
s klikom na gumb za namizje na pultu. Tudi <literal remap="tt">Ctrl-F1..F8</literal> vas bo
prestavil v ustrezajoče namizje, s <literal remap="tt">Ctrl-Tab</literal> pa lahko
kolobarite med njimi. In končno, če miško premaknete na rob zaslona in
počakate nekaj trenutkov, vas bo KDE premaknil na namizje v nakazani
smeri.</para>

<para>Navidezna namizja so nadvse pripravna. Vendar pa bi včasih želeli
imeti kakšno okno v <emphasis>vseh</emphasis> oknih. To je morda pogovorno okno,
ura budilka ali kaj tretjega. V takih primerih uporabimo prej omenjeni
,,lepljivi`` gumb, s katerim pripnemo okno na ozadje, tako da se bo
pojavljalo v vseh navideznih namizjih.</para>

<para>Lepljivi gumb lahko uporabimo tudi za premik okna iz enega navideznega
namizja v drugega: v prvem namizju pripnemo okno na ozadje, se
premaknemo v drugo namizje, ter ga s ponovnim pritiskom na gumb odpnemo od
podlage. Enostavneje pa gre z uporabo kontekstnega menija za dano okno
na opravilni letvi (izbira "Na trenutno namizje"), ali pa z izbiro
"Na namizje" v meniju z operacijami nad oknom.</para>
</sect1>
</chapter>

<chapter id="Ravnanjezdatotekami">
<title>Ravnanje z datotekami</title>

<para>Grafična okolja pogosto predočijo imenik na disku kot mapo. Mape lahko
vsebujejo datoteke in druge mape. Tudi program <emphasis>kfm</emphasis> (K File
Manager) v KDE uporablja to prispodobo.</para>

<sect1 id="uporabakfm">
<title>Uporaba kfm</title>

<para>Ko prvič poženete KDE, se pojavi okno z veliko ikonami. To je okno
<emphasis>kfm</emphasis>, ki prikazuje datoteke v vašem domačem imeniku, torej
tam, kjer imate shranjene svoje datoteke. Pod orodno letvijo je
izpisana tudi pot do mape. Če takega okna nimate na zaslonu, ga
prikličete tako, da na pultu kliknete na ikono s hišo.</para>

<para>Datoteko ali mapo odprete tako, da enkrat kliknete nanjo z levim
gumbom na miški. Klik na mapo z dvema pikama (..) vas prestavi en nivo
višje v imeniku. Še nazornejše krmarjenje po drevesu imenikov lahko
prikličete z izbiro <emphasis remap="bf">Videz &gt; Prikaži drevo</emphasis> iz menija. Lahko pa tudi
popravite pot, izpisano v vrstici pod orodno letvijo. Pri tem si lahko
pomagate s tipko <literal remap="tt">Tab</literal>, ki dopolni imena imenikov.</para>

<sect2>
<title>Odpiranje datotek</title>

<para>KDE pride s kompletom programov za ogled in urejanje mnogih različnih
vrst datotek. Ko kliknete na datoteko, ki vsebuje spis ali sliko, bo
<emphasis>kfm</emphasis> pognal ustrezen program in v njem prikazal vsebino
datoteke. Kadar <emphasis>kfm</emphasis> ne ve, kateri program naj uporabi, vas
vpraša za nasvet.</para>

<para>Tehnična opomba: <emphasis>kfm</emphasis> uporablja označbe zvrsti <link linkend="mime">MIME</link> za to, da določeni zvrsti datoteke pridruži pripadajoči
program.</para>
</sect2>

<sect2>
<title>Povleci in spusti</title>

<para>Datoteko prepišete ali premaknete tako, da kliknete nanjo in jo
povlečete na namizje, v drugo okno <emphasis>kfm</emphasis>, ali pa na ikono
mape. Ko spustite gumb na miški, <emphasis>kfm</emphasis> prikaže meni, kjer lahko
izberete, ali želite datoteko prepisati, premakniti, ali napraviti
povezavo nanjo. Naj vas opozorimo, da v tem zadnjem primeru KDE
ustvari simbolno povezavo in ne trde. Če boste kasneje premaknili ali
izbrisali izvorno datoteko, boste s tem povezavo podrli.</para>

<para>Tudi veliko drugih programov KDE podpira operaciji povleci in spusti:
ikono lahko privlečete in spustite v okno, v katerem teče program, ali
pa jo spustite na ikono programa, ki ne teče. V obeh primerih bo
program poskusil odpreti privlečeno datoteko. Poskusite!</para>
</sect2>

<sect2>
<title>Nastavitev lastnosti datotek</title>

<para>Lastnosti datoteke, kot na primer ime ali dovoljenja, spremenimo tako,
da z desnim gumbom kliknemo na ikono datoteke in iz menija izberemo
Lastnosti.</para>
</sect2>
</sect1>

<sect1 id="arhiviinomrezje">
<title>Delo z arhivi in omrežjem</title>

<para>V preteklosti ste za dostop do programja na Internetu potrebovali
posebno programje. Nič več! KDE podpira tehnologijo NTA (,,Network
Transparent Access``), ki vam omogoča, da do datotek v omrežju
dostopate enako enostavno kot do tistih na svojem disku.</para>

<para>Datoteke na strežniku FTP lahko na primer dosežete enostavno tako, da
v meniju <emphasis>kfm</emphasis> izberete <emphasis remap="bf">Datoteka &gt; Odpri lokacijo</emphasis> in
vpišete URL strežnika FTP. Datoteke lahko prepisujete in premikate po
sistemu ,,povleci in spusti`` enako, kot če bi se nahajale na lokalnem
disku. Datoteke lahko odprete celo kar na strežniku, ne da bi jih
eksplicitno prepisali na lokalni disk (kar sicer stori KDE sam, kadar
je potrebno).</para>

<para>Sam po sebi uporabi <emphasis>kfm</emphasis> anonimno prijavo na strežnik FTP, kar
navadno omeji vaš dostop do datotek na njem. Če imate odprt račun na
strežniku, lahko navedete vaše uporabniško ime kot del poti do vira
(URL):
<command>ftp://<replaceable>uporabnik</replaceable>@<replaceable>strežnik</replaceable>/<replaceable>imenik</replaceable></command>
<emphasis>kfm</emphasis> vas bo povprašal za geslo, in ko prijava uspe, imate poln
dostop do datotek na strežniku.</para>

<para>Če ste z Microsoft Windows(tm) navajeni pripomočka WinZip(tm), vas bo
verjetno razveselilo, da se tudi KDE obnaša enako. Arhivske datoteke
obravnava kot običajne imenike -- ogledate si lahko, katere datoteke
so v arhivu, odpirate datoteke ipd. Splošni koncept je, da naj bo
dostop do datotek v omrežju ter do datotek v arhivih čimbolj podoben
dostopu do datotek na lokalnem disku; edino počasnejši je, saj je
omrežje pač počasnejše od diska.</para>
</sect1>

<sect1 id="predloge">
<title>Uporaba predlog pri dostopu do programov in naprav</title>

<para>Ena od map, ki jih KDE postavi na vaše namizje ob prvi prijavi, se
imenuje <emphasis>Predloge</emphasis> (angl. Templates). Vsebuje vrsto datotek s
pripono <literal remap="tt">.kdelnk</literal> (ki niso prikazane). Te datoteke
<emphasis>kdelnk</emphasis> v KDE predstavljajo naslednje:
<itemizedlist>
<listitem>
<para>namenske programe</para>
</listitem>
<listitem>
<para>tiskalnike</para>
</listitem>
<listitem>
<para>priklopljive naprave (npr. disketnik)</para>
</listitem>
<listitem>
<para>spletne vire (npr. spletni spisi, imeniki FTP)</para>
</listitem>
</itemizedlist>
</para>

<para>Skoraj vsak element na pultu ali v Zaganjalcu programov je povezan z
datoteko <emphasis>kdelnk</emphasis> na disku. Datoteka <emphasis>kdelnk</emphasis> določa,
katera ikona naj se prikaže, ter druge spefične informacije o tem, kaj
ikona predstavlja (namenski program, napravo ali spletni
vir). Katerokoli datoteko <emphasis>kdelnk</emphasis> lahko povlečete na pult in
tako ustvarite gumb za hiter zagon.</para>

<sect2>
<title>Nastavitev tiskalnikov</title>

<para>Če ustvarite ikono za tiskalnik, lahko tiskate enostavno tako,
da ikono datoteke povlečete na ikono tiskalnika. Takole se to uredi:
<orderedlist><listitem>
<para>Odpremo mapo Templates na namizju.</para>
</listitem>
<listitem>
<para>Povlečemo ikono Program iz mape na namizje. Iz menija, ki se
prikaže, ko ikono spustimo, izberemo <emphasis>Prepiši</emphasis>.</para>
</listitem>
<listitem>
<para>Z desnim gumbom kliknemo na novo ikono in izberemo
<emphasis>Lastnosti</emphasis> iz kontekstnega menuja.</para>
</listitem>
<listitem>
<para>V zavihku <emphasis>Splošno</emphasis> spremenimo ime v <literal remap="tt">Printer.kdelnk</literal>.</para>
</listitem>
<listitem>
<para>V zavihku <emphasis>Izvedi</emphasis> vpišemo vtipkamo v prvo polje
<emphasis>Izvedi</emphasis>:
<literal remap="tt">lpr</literal> &percnt;f
<emphasis remap="bf">Opomba:</emphasis> Zgled predposjavlja, da tiskamo z ukakom <emphasis>lpr</emphasis>. Če
uporabljate kak drug ukaz, vpišite tega. </para>
</listitem>
<listitem>
<para>Še vedno v zavihku Izvedi kliknemo na ikono, ki izgleda kot
zobec (?) in izberemo ikono Printer s seznama, ki se prikaže.</para>
</listitem>
</orderedlist>
</para>

<para>S tem bi moralo že delovati tiskanje na prej omenjeni način: datoteka,
ko jo povlečemo na ikono Printer, se odtisne na privzetem tiskalniku.</para>
</sect2>

<sect2>
<title>Priklop naprav</title>

<para>V Unixu lahko dostopamo ne le do trdega diska, ampak tudi do drugih
enot, vendar pa jih moramo pred uporabo <emphasis>priklopiti</emphasis>
(angl. mount). KDE uporablja datoteke <emphasis>kdelnk</emphasis>, s katerimi
enostavno priklapljamo in odklapljamo naprave, kot na primer
disketnike ali CD-ROM, ter dostopamo do podatkov na njih.</para>

<para>Kot primer si oglejmo korake, ki so potrebni, da ustvarimo ikono za
dostop do datotek na disketi:</para>

<para><emphasis remap="bf">Opomba:</emphasis> Mnogi sistemi zahtevajo, da ste za priklop ali odklop
naprav prijavljeni kot sistemski oskrbnik (angl. <emphasis>root</emphasis>).</para>

<para><orderedlist><listitem>
<para>Odprite mapo Templates na namizju.</para>
</listitem>
<listitem>
<para>Povlečemo ikono Program iz mape na namizje. Iz menija, ki se
prikaže, ko ikono spustimo, izberemo <emphasis>Prepiši</emphasis>.</para>
</listitem>
<listitem>
<para>Z desnim gumbom kliknemo na novo ikono in izberemo
<emphasis>Lastnosti</emphasis> iz kontekstnega menuja.</para>
</listitem>
<listitem>
<para>V zavihku <emphasis>Splošno</emphasis> spremenimo ime v <literal remap="tt">Floppy.kdelnk</literal>.</para>
</listitem>
<listitem>
<para>V zavihku <emphasis>Naprava</emphasis> v rubriko <emphasis>Naprava</emphasis> vpišemo
<literal remap="tt">/dev/fd0</literal>. Kliknemo ikono <emphasis>Ikona priklopa</emphasis> in izberemo sliko
disketnika z zeleno lučko. Zatem kliknemo na ikono <emphasis>Ikona odklopa</emphasis> in
izberemo sliko diska brez zelene lučke.</para>
</listitem>
</orderedlist>
</para>

<para>Zdaj vstavimo formatirano disketo v disketnik in kliknemo ikono
Floppy. KDE bo priklopil disketnik in prikazal datoteke na
disketi. Preden odstranimo disketo iz disketnika, jo moramo
odklopiti. Z desnim gumbom na miški kliknemo ikono Floppy in iz menija
izberemo <emphasis>Odklopi</emphasis>.</para>
</sect2>
</sect1>
</chapter>

<chapter id="nastavitevnamizja">
<title>Nastavitev namizja</title>

<para>Vam kaj glede tega, kako KDE izgleda in se obnaša, ni po volji? Skoraj
gotovo se da to spremeniti. KDE je zelo nastavljiv. Skoraj vse glede
izgleda in obnašanja svojega namizja lahko nastavite po svoji meri. Za
razliko od mnogih drugih grafičnih okolij v Unixu vam za to tudi ni
treba popravljati čudnih kriptičnih nastavitvenih datotek (čeprav
lahko izberete tudi to pot, če ravno želite). Uporabite lahko Krmilni
center KDE, program, namenjen nastavitvi namizja.</para>

<sect1 id="kontrolnicenter">
<title>Uporaba Krmilnega centra KDE</title>

<para>Krmilni center poženemo iz <link linkend="starter">Zaganjalca programov</link>. Pojavi se okno z dvema panojema. Levo prikazuje seznam
modulov. Posamezni modul odpremo tako, da kliknemo na znak
,,plus`` zraven modula, ali pa dvakrat kliknemo ime modula. Zatem
kliknemo na kategorijo modula in v desnem polju popravimo nastavitve.</para>

<para>Spreminjanje nastavitev je precej preprosto. Za vse nastavitve, ki
niso jasne, je na voljo pomoč. V vsakem panoju so gumbi <emphasis>V redu</emphasis>,
<emphasis>Uveljavi</emphasis> in <emphasis>Prekliči</emphasis>, ki napravijo naslednje:
<itemizedlist>
<listitem>
<para><emphasis remap="bf">V redu</emphasis> uporabi spremembe v nastavitvi in zapre nastavitveni pano.</para>
</listitem>
<listitem>
<para><emphasis remap="bf">Uveljavi</emphasis> uporabi spremembe v nastavitvi, a pusti nastavitveni
pano odprt, tako da lahko opravite še druge spremembe.</para>
</listitem>
<listitem>
<para><emphasis remap="bf">Prekliči</emphasis> zapre odprti pano, ne da bi uporabil spremembe.</para>
</listitem>
</itemizedlist>
</para>

<para><emphasis remap="bf">Opomba:</emphasis> Če ste spreminjali nastavitve v enem od panojev in se
potem premaknili v drug modul, ne da bi pred tem potrdili spremembe s
klikom na <emphasis>V redu</emphasis> ali <emphasis>Uveljavi</emphasis>, bodo spremembe izgubljene.</para>
</sect1>

<sect1 id="nastavitvenimoduli">
<title>Nastavitveni moduli</title>

<para>Sledi kratek pregled nastavitvenih modulov:
<itemizedlist>
<listitem>
<para><emphasis remap="bf">Uporabni programi</emphasis> - nastavitve za Desktop Manager
ter pult (vključno z nastavitvijo navideznih namizij).
</para>
</listitem>
<listitem>
<para><emphasis remap="bf">Namizje</emphasis> - različne nastavitve glede izgleda namizja, kot na
primer barva ali tapeta ozadja, barve oken, ohranjevalnik zaslona,
pisave in jezik.
</para>
</listitem>
<listitem>
<para><emphasis remap="bf">Informacije</emphasis> - izpis informacij o uporabljenem pomnilniku in
obremenitvi procesorja.
</para>
</listitem>
<listitem>
<para><emphasis remap="bf">Vhodne enote</emphasis> - nastavitve za tipkovnico in miško.
</para>
</listitem>
<listitem>
<para><emphasis remap="bf">Omrežje</emphasis> - nastavitve, ki se tičejo omrežja.
</para>
</listitem>
<listitem>
<para><emphasis remap="bf">Zvok</emphasis> - nastavitve, ki se tičejo zvoka.
</para>
</listitem>
<listitem>
<para><emphasis remap="bf">Okna</emphasis> - nastavitve, ki se tičejo izgleda in obnašanja
oken, kot na primer način aktiviranja okna, gumbi na naslovni letvi in
animacija oken.</para>
</listitem>
</itemizedlist>
</para>

<para>Poskusite! Sami raziščite možnosti nastavitve in odkrijte prožnost
okolja KDE.</para>
</sect1>
</chapter>

<chapter id="Odjava">
<title>Odjava</title>

<para>Iskreno upamo, da vam bo uporaba KDE v takšno zabavo in užitek, da se
ne boste nikoli več hoteli odjaviti. Če pa se vseeno morate, preprosto
kliknite na gumbek z oznako X na pultu, nad gumbkom s ključavnico.</para>

<sect1 id="prijave">
<title>Ravnanje s prijavami (Session Management)</title>

<para>Ko se odjavite, si KDE zapomni, kateri programi so ostali odprti, kot
tudi, kje je ležalo kakšno okno. Zato zna to stanje obnoviti, ko se
naslednjič prijavite. Tej odliki pravimo <emphasis>Session
Management</emphasis>. Programi, napisani posebej za KDE, si vrh tega zapomnijo
tudi svoje stanje ob odjavi: <emphasis>kedit</emphasis>, na primer, si zapomni,
katero datoteko ste urejali. Drugi programi si ne zapomnijo svojega
stanja ob odjavi, zato vas KDE posvari pred izgubo podatkov ob odjavi.</para>

<para>Za ilustracijo ravnanja s prijavami izberite
<emphasis remap="bf"><link linkend="starter">Zaganjalec programov</link> &gt; Uporabniški programi &gt;
Urejevalnik besedil</emphasis>, s čimer poženete KEdit. Odprite datoteko z
besedilom. Zdaj se odjavite iz KDE ter ponovno prijavite. Opazili
boste, da se bo KEdit odprl natančno tam, kjer ste ga zapustili, na
istem mestu na zaslonu ter v istem virtualnem namizju, datoteka, ki
smo jo pustili odprto, pa se bo avtomatično naložila. KEdit si zapomni
celo, ali ste vnesli spremembe v datoteko, ne da bi jih shranili, in
jih bo shranil, če v meniju ,,Datoteka`` izberete ,,Shrani``.</para>
</sect1>
</chapter>

<chapter id="KDEjevznemirljivopopotovanje">
<title>KDE je vznemirljivo popotovanje</title>

<para>Upamo, da vam je bil ta kratek pregled namizja KDE všeč, in da vam bo
to namizje pomagalo, da boste svoje delo opravili hitreje in udobneje
kot kadarkoli prej.</para>

<para>Prosimo, da se zavedate, da projekt KDE ni komercialnega značaja,
temveč delo prostovoljcev z vseh koncev sveta. Radi bi vas povabili,
da se pridružite projektu in postanete del te edinstvene mreže
ljudi. Če ste programer, nam morda lahko pomagate pri pisanju
programov za KDE. Če ste likovni umetnik ali grafični oblikovalec,
razmislite o novih kompletih ikon, barvnih shemah, zvočnih shemah in
logotipih za KDE. Če ste dobri v pisanju, bomo nadvse veseli, če se
pridružite našemu dokumentacijskemu projektu, KDP.</para>

<para>Kot vidite, lahko pomagate na veliko načinov. Prisrčno ste vabljeni,
da se pridružite tej mreži ljudi z vsega sveta, ki želijo napraviti
KDE za najboljše namizje na kateremkoli računalniku. Prosimo, obiščite
<ulink url="http://www.kde.org">www.kde.org</ulink>, kjer boste
izvedeli še več.</para>

<para><emphasis remap="bf">Dobrodošli na krovu pri tem vznemirljivem potovanju, </emphasis></para>

<para><literal remap="tt">Vaša ekipa KDE</literal></para>
</chapter>

<chapter id="Zahtevnejeteme">
<title>Zahtevnejše teme</title>
<sect1 id="mime">
<title>Zvrsti Mime</title>

<para>KDE že privzeto pozna veliko zvrsti MIME, lahko pa dodajate tudi
svoje: v oknu <emphasis>kfm</emphasis> izberete <emphasis remap="bf">Uredi &gt; Tipi Mime</emphasis>. Zatem
izberete <emphasis remap="bf">Datoteka &gt; Nov &gt; Tip mime</emphasis>, poimenujete novo zvrst, z
desnim gumbom kliknete na novo ikono, izberete Lastnosti, in
popravite vnose v zavihku Vezava.</para>
</sect1>
</chapter>

<chapter id="Zahvale">
<title>Zahvale</title>

<sect1 id="avtorji">
<title>Pisci</title>

<para><literal remap="tt"><ulink url="mailto:ettrich@kde.org">Matthias Ettrich</ulink></literal></para>

<para><literal remap="tt"><ulink url="mailto:kalle@kde.org">Kalle Dahlheimer</ulink></literal></para>

<para><literal remap="tt"><ulink url="mailto:weis@kde.org">Torben Weis</ulink></literal></para>

<para><literal remap="tt"><ulink url="mailto:wuebben@kde.org">Bernd Wuebben</ulink></literal></para>

<para><literal remap="tt"><ulink url="mailto:sschaub@csmail.bju.edu">Stephen Schaub</ulink></literal> - urednik</para>

<para><literal remap="tt"><ulink url="mailto:rwilliams@kde.org">Robert Williams</ulink></literal> - urednik</para>
</sect1>

<sect1 id="prevajalci">
<title>Prevajalci</title>
<para><emphasis>Prevod namizja KDE:</emphasis> skupina za slovenjenje KDE</para>
<para>(dosegljiva na listi <ulink url="mailto:lugos-slo@lugos.si">lugos-slo</ulink>)</para>
<para><emphasis>Prevod tega dokumenta:</emphasis>
<literal remap="tt"><ulink url="mailto:primoz.peterlin@biofiz.mf.uni-lj.si">Primož Peterlin</ulink></literal></para>
<para>Različico 1.2 dopolnil 
<ulink url="mailto:andrej.vernekar@kiss.uni-lj.si">Andrej Vernekar</ulink></para>
</sect1>
</chapter>
</book>
<!--
Local Variables:
mode: sgml
sgml-omittag: nil
sgml-shorttag: t
End:
-->








